![](https://csaladmentor.hu/wp-content/uploads/2024/06/csaladallitas-generaciok.jpg)
A családállítás módszerét Bert Hellinger fejlesztette ki, és három alapvető törvény köré építette, amelyeket gyakran a “szeretet rendjének” is nevezünk. Ezek a törvények segítenek megérteni és helyreállítani a családi kapcsolatokban rejlő dinamikákat és egyensúlyokat. Az egyik legfontosabb ezek közül az adok-kapok törvénye, amely minden egyenrangú kapcsolat alapját képezi.
Az adok-kapok törvénye
Az adás és elfogadás egyensúlya alapvető minden emberi kapcsolatban. Az egyenrangú kapcsolatokban, mint a párkapcsolatok, barátságok vagy kollégák közötti viszony, mindkét félnek adnia és kapnia kell ahhoz, hogy a kapcsolat egészséges és fenntartható maradjon.
Az egyik fél ad, a másik kap, és ezzel lélekszinten kötelezettsége vagy adóssága keletkezik. Ezt az adósságot a másik fél újabb adással viszonozza, amit az első fél elfogad. Így egy folyamatosan áramló, előremutató dinamika alakul ki, amely mindkét fél számára előnyös.
Egészen apró dolgoktól (mint egy mosoly vagy egy vacsorameghívás) kezdve a nagyobb cselekedetekig (például valaki neveli a párja korábbi kapcsolatból származó gyermekét, vagy éveken át ápolja beteg barátját) millió eset tartozhat ide. A jó tetteket mindig egy kicsit nagyobb mértékben adjuk vissza, így fenntartva az egyensúlyt és a kapcsolat dinamikáját.
Az adok-kapok törvénye a rossz kiegyenlítésére is vonatkozik. Ha valaki bánt vagy megkárosít egy másik embert, annak is vissza kell adni, de kisebb mértékben. Ez segít a negatív érzelmek és tettek kezelésében, míg végül az adósság kiegyenlítődik és megszűnik.
Ha az egyensúlytalanságot nem tudják kiegyenlíteni, mert az egyik fél nem tud vagy nem akar adni vagy elfogadni, a kapcsolat végül fenntarthatatlanná válik és megszakad.
Speciális eset: szülő-gyermek viszony
A szülő-gyermek kapcsolat speciális helyzetet teremt, amelyet soha nem szabad egy kalap alá venni más egyenrangú kapcsolatokkal. A szülők olyat adnak – az életet és saját magukat – amit a gyermek soha nem tud ugyanolyan mértékben vagy formában viszonozni. Ezért az adok-kapok törvénye itt másként érvényesül:
A szülők által adott ajándékok és áldozatok, mint az élet, a gondoskodás és a szeretet, olyan értékek, amelyeket a gyermek soha nem tud teljes mértékben visszaadni. Ezért a gyermek feladata, hogy elfogadja ezeket az ajándékokat és továbbadja a következő generációnak.
Az a lényeg, hogy mindazt, amit a szüleinktől kapunk, a saját gyermekeinknek adjuk tovább. Ez biztosítja az élet áramlását és a generációk közötti folytonosságot.
A szeretet rendjének fontossága
A szeretet rendjének törvényei segítenek megérteni, hogyan működnek a kapcsolatok a családokban és más közösségekben. Az adok-kapok törvénye különösen fontos az egyensúly és a harmónia fenntartása érdekében. Ha egy kapcsolatban mindkét fél betartja ezt az alapelvet, akkor a kapcsolat egészséges és kiegyensúlyozott marad.
A családállítás törvényei, különösen az adok-kapok törvénye, fontos irányelveket adnak a kapcsolatok megértéséhez és kezeléséhez. Az adás és elfogadás egyensúlya alapvető minden egyenrangú kapcsolatban, és különleges jelentőséggel bír a szülő-gyermek viszonyban. Ezeknek a törvényeknek a betartása segít megőrizni a kapcsolatok egészségét és stabilitását, és biztosítja az élet áramlását a generációk között.
Az odatartozás joga
Az odatartozás joga azt jelenti, hogy mindenkit el kell ismerni a családi rendszer részeként, aki valamilyen módon hozzá tartozik. Az embernek elemi szükséglete, hogy a családhoz és csoportokhoz tartozónak érezze magát. Ez az igény az emberiség történetének kezdetére nyúlik vissza, hiszen a csoporthoz való tartozás a túlélés feltétele volt.
- Hozzád tartozó családtagok a testvéreid, a szüleid, a szülők testvérei, a nagyszüleid, a dédszüleid, valamint a további generációk is mint ősök. A családi rendszeredhez soroljuk a szülők vagy nagyszülők korábbi jelentős partnereit is, akik átadták a helyüket.
- Tettesek és Áldozatok: A rendszerhez tartoznak olyan személyek is, akik tettesként ártottak valamelyik családtagunknak, illetve azok az áldozatok, akiknek a felmenőink ártottak súlyosan (pl. gyilkosság, háborús bűn, közlekedési baleset, erőszak, csalás).
- Kitagadás és Következményei: Ha valakit kitagadnak a családból, az elbillenti a rendszer egyensúlyát, és hatással lehet egy később született életére is. Kitagadás alatt nemcsak a klasszikus “nem vagy a fiam/lányom többé” eseteket értjük, hanem azt is, ha valakiről nem beszélnek vagy úgy tesznek, mintha meg sem született volna.
A saját hely törvénye
Mindenkinek megvan a saját helye a családi rendszerben, amelyhez joga van. Bárki csak a saját helyén élhet megfelelő minőségű életet. Ez a hely a családban betöltött szerepe alapján kerül meghatározásra.
Nem mindegy, hogy egy családban ki a nagyszülő, ki a szülő és ki a gyerek. Ezek a szerepek sokszor sérülnek vagy borulnak fel, akár akaratlanul, akár szükségszerűségből.
- Ha a szülők bevonják a gyerekeket a párkapcsolati vitáikba, az felboríthatja a gyerekek helyét a rendszerben.
- Ha egy szülő nincs jelen a családban és a másik szülő próbálja pótolni (pl. apja helyett apjának is kell lennem), az is felboríthatja a helyek rendjét.
- Ha a gyerekeknek nem nekik való szerepeket osztanak (pl. a lányom a legjobb barátnőm), vagy a gyerekek maguk vállalják túl magukat (pl. mindent tökéletesen csinálok, hogy anyámnak/apámnak ne legyen gondja), az szintén sértheti a rendszer egyensúlyát.
A családállítás törvényei, mint az adok-kapok törvénye, az odatartozás joga és a saját hely törvénye, alapvető irányelveket adnak a családi és egyéb kapcsolatok megértéséhez és kezeléséhez. Ezek a törvények segítenek megőrizni a kapcsolatok egészségét és stabilitását, valamint biztosítják az élet áramlását a generációk között. A szeretet rendjének betartása révén elérhető, hogy mindenki a helyén legyen, és a kapcsolatok harmonikusan működjenek.
Bert Hellinger családállítási módszere három alapvető törvény köré épül, melyek segítenek megérteni és helyreállítani a családi kapcsolatok dinamikáját és egyensúlyát. Ezen törvények közé tartozik az adok-kapok törvénye, az odatartozás joga, valamint a saját hely törvénye. Ezek a törvények a szeretet rendjét képviselik, és alapvetőek a családállítás módszerében.
Az érkezési sorrend
A családi rendszerben a korábban érkezettek rendelkeznek bizonyos jogokkal és felelősségekkel, amelyek különböznek a később érkezettek jogaitól és felelősségeitől. A lélekszinten való biztonság és egyensúly érdekében fontos, hogy mindenki a saját helyén maradjon.
Az, aki hamarabb érkezett, korábbi jogokkal rendelkezik, mint aki később jött. A később születetteknek nincs beleszólási joguk a felmenőik és korábban születettek sorsába. Ez azt is jelenti, hogy a fiatalabbak nem felelősek az idősebbek sorsáért.
A rangsor és az érkezési sorrend betartása lélekszinten biztonságot ad. Olyan, mint egy létra, ahol minden foknak megvan a maga helye és szerepe. Nem keverhetjük össze, hogy ki a szülő és ki a gyerek, illetve, hogy melyik testvér érkezett előbb a családba és melyik később.
A fiatalabbak nem vállalhatják magukra az idősebbek felelősségét. Amihez nincs hozzáférésük (pl. a felmenők sorsa), ahhoz felelősség sem tartozhat. Ez biztosítja az egyensúlyt a rendszerben.
A családállítás törvényei, mint az adok-kapok törvénye, az odatartozás joga, a saját hely törvénye és az érkezési sorrend, alapvető irányelveket adnak a családi és egyéb kapcsolatok megértéséhez és kezeléséhez. Ezek a törvények segítenek megőrizni a kapcsolatok egészségét és stabilitását, valamint biztosítják az élet áramlását a generációk között. A szeretet rendjének betartása révén elérhető, hogy mindenki a helyén legyen, és a kapcsolatok harmonikusan működjenek.